Betydelsen av allvarlig familjedysfunktion för barns hälsa och utveckling - Rydelius, Per-Anders (Socialmedicinsk tidskrift, 1995)
Hur signalerar barn att de kan ha personliga svårigheter? Hur visar de att de kan vara i behov av hjälp och stöd? I artikeln diskuterar Per-Anders Rydelius barn- och ungdomspsykiatrins nuvarande kännedom om samband mellan familjär stress och psykopatologi hos barn. Barnets begränsade kunskaper och erfarenheter, liksom dess mindre utvecklade förmåga att använda språket, leder till att barnet i sin symptomatologi skiljer sig från vuxna. Det gäller därför för dem som skall hjälpa barnet att lära sig känna igen barnets ofta "ospråkliga" sätt att visa sina svårigheter. Signalerna kan vara kroppsliga, psykiatriska, psykologiska/pedagogiska eller yttra sig i barnets beteende. Barnpsykiatrin har länge intresserat sig för frågan om ett eventuellt samband mellan barnets hemförhållanden och dess symptom. Svaren på denna fråga har varit motstridiga, men det finns ändå skäl att anta att det finns ett samband mellan hemsituation, tidiga beteenderubbningar och senare anpassningsproblem hos barn med en viss sårbarhet. Författaren betonar att ett utökat och förbättrat samarbete behövs mellan en rad olika kunskapsområden, tex pediatrik, barn- och ungdomspsykiatri, pedagogik och socialt behandlingsarbete. För att detta ska bli möjligt, måste yrkesgrupperna lära sig förstå varandras fackspråk, vilket i sin tur kräver särskilda insatser redan inom grundutbildningarna.